Siegfried gav kongen dødsstødet!
Blodet flød af såret, og Kong Lindegast blev sørgmodig.
Han tiggede Siegfried om sit liv og tilbød ham sit rige.
Bastian?
Du godeste!
- Bastian... - Hej, far.
Op af vandet, unger!
Ikke alt det pjat!
Alle stiller op på række.
Hvem vil med på holdet?
Godt. Vi får se, hvem der kan noget.
Vi begynder med den høje vippe.
Billy, af sted! Suzie...
John... Erica...
Bastian, så er det dig.
Kom så med dig!
Bastian... bare ud med dig!
Kom nu. Du kan godt.
Hvad er der?
Jeg har krampe.
Ja, her er pive-koldt, Bastian.
Undskyld, træner.
Nå, hvordan gik det så? Kom du på svømmeholdet?
Nej.
Hvorfor ikke det?
Jeg sprang ikke ud.
Hvorfor ikke?
Fordi jeg...
...havde krampe.
- Skal du ud i aften? - Ja.
Teknisk salgsseminar.
Kommer frk. Stationcar efter dig igen?
Hvorfor siger du det?
Slipset!
Åh, ja...
Det mindste man kan gøre, er at klæde sig lidt pænt.
Der kunne du lære noget. Se den las, du har på!
- Jeg kan lide den. - Det kan jeg ikke!
Mor strikkede den!
Men det kan du ikke huske, vel?
Jeg må løbe.
- Hr. Koreander? - Åh, Bastian.
Det er ellers længe siden.
Ja, jeg ville lige sige hej.
Hr. Koreander? Har De "Gør-det-selv"-bøger?
"Gør-det-selv"-bøger? Ligner det her et supermarked?
Hvis du søger råd om køb af ejendom -
- eller opdrætning af guldfisk -
- så må du gå hen i videobutikken.
Hvad er det, du vil vide?
Noget om højder.
Hvordan man hopper ud fra en høj...
...en meget høj...
...en utrolig høj vippe.
Jeg kigger lige i min reol under... mod.
Bastian...
Vi har brug for din hjælp.
Bastian... hjælp os.
DEN UENDELIGE HISTORIE
Kom tilbage til os, Bastian.
"Den Uendelige Historie!"
Læg den fra dig!
- Den bog kræver for meget af dig. - Men jeg har allerede læst den.
Men har du læst en bog to gange?
Bøger ændrer sig, hver gang man læser dem.
- Kom med den! - Jeg vil læse den igen.
- Nej, se hvad jeg har fundet til dig. - Lad mig nu låne den.
Auryn!
Bastian... Bastian...
Vi har brug for din hjælp.
Kom tilbage til Fantásien.
Vi er i stor fare.
Fantásien!
Et menneskebarn, der vil frelse Den Barnlige Kejserinde.
Vims...
Træd ind, min spion.
Herskerinde af Horok-Borgen, jeg kom så hurtigt, jeg...
- Du sagde...? - Jeg kan vinde drengens tillid.
Jeg er ligeglad med hans tillid. Jeg vil have hans ønsker.
Treansigt!
Erindringsmaskinen... forklar ham den, Treansigt.
Ja, forklar den.
Når menneskebarnet ønsker ved Auryn -
- får min maskine ham til at miste et minde.
For hvert ønske danner væsken en erindringskugle.
Den falder ned og opsamles i karret her.
Og når drengen har mistet alle sine minder?
Ja, så er karret naturligvis fuldt.
Og drengens hoved er tomt.
Han vil ikke huske, hvor han kom fra -
- vil ikke huske sin egen verden.
Men allerbedst, han vil have glemt sin mission.
Hvorfor han kom til Fantásien.
Han vil have glemt Den Barnlige Kejserinde.
Og så bringer jeg orden i det kaos, de kalder drømme og eventyr.
Vims, af sted! Få menneskebarnet til at ønske.
Alt i orden?
Fint, ja, helt fint. Min bedste landing hidtil.
- Har du en lille fjer på? - Det har jeg altid haft.
Jeg hedder Bastian.
Vims er mit navn, og jeg er rejsefører af gavn.
Lad mig vise dig attraktionerne i Sølvstaden.
Pas på! Det er ren syre.
Fantásierne ville være glade, hvis du ønskede søen fyldt -
- med klart kildevand i stedet.
Hvad mener du med, om jeg ville ønske?
Du har Auryn. Den opfylder alle dine ønsker.
Trist, vi kun har én af slagsen.
Hvad du end vil have, ønsker du det -
- og Auryn får det til at ske. Du er meget heldig.
Kom, prøv den nu.
Begynd med søen. Gør den purpurrød.
Put lidt sukker i den.
Hæv temperaturen, så alle kan svømme i den.
Jeg ved ikke. Der er nok en grund til syren.
Måske holder den alting blankt.
Jeg vil ikke ændre på noget.
Kom nu! Ønsk noget!
Se!
Her ser da fint ud i Fantásien.
Ja, mægtig fint. Hvorfor spørger du?
Jeg skal opsøge Den Barnlige Kejserinde.
- Er der langt til Elfenbenstårnet? - Du mener, hvor mange veje dertil?
Nej, jeg mener i afstand.
Meter... mil... kilometer.
I Fantásien er alt så nært eller fjernt, som man ønsker det.
Vims?!
- Hvad er det for nogle? - Jeg nåede ikke at spørge.
- De ligner kæmper. - Det kan jeg se!
Bastian...
Kom tilbage!
Ønsk, at vi må overleve!
Syre!
Kom nu, dumme dreng!
Ønsk dem væk, for Fantásiens skyld!
Ønsk dem væk, Bastian!
Vims!
Børn! Ønsk nu bare!
Ønsk du er i sikkerhed!
Godt gjort, Bastian!
Jeg er i sikkerhed.
Du kan slippe væk.
Jeg klarede det.
Hvor blev du af?
Se der! Hvem er du? Hvem er det?
Flot entré.
- Det er et menneskebarn. - Ja, det er et menneskebarn.
Der fik du lært nogle kæmper at svømme, menneskebarn.
Hejsa!
Goddag.
- Jeg ville ikke bryde ind i noget... - Det er sket!
Du er kommet til de Hemmelige Planers Skib.
Du er tilkaldt af Den Barnlige Kejserinde.
Ja, har hun det godt?
I min verden er der kun en tom side -
- tilbage af hende.
Vi har ikke kunnet nå hende.
De, der vovede sig mod Elfenbenstårnet, er omkommet.
Jorden selv skrider bort.
Selv vi muddervorter af jord kan ikke komme dertil.
Fat mod, venner.
Menneskebarnet vil hjælpe os. Vi må tale med Kejserinden.
- Måske vil det lykkes ham. - Vi burde prøve igen.
Barnlige Kejserinde!
Du er det eneste menneskebarn, som vor skæbne har bevæget.
Hvad foregår der? Er der sket dig noget?
Den kraft, der tømmer bøgerne i din verden -
- har gjort mig til fange i mit slot.
Hvad er det for en kraft?
Kun du kan give den navn, Bastian.
Vi er væsener af menneskenes fantasi.
Vi eksisterer kun ved jeres drømme og eventyr.
Folk i din verden tror ikke mere på os.
De har ikke tid til at give os navne og eventyr.
- Sig, hvad jeg skal gøre. - Der er...
Du må modstå... dit svar. Auryn vil hjælpe dig.
Men husk, hvis du bruger den...
Kun du kan redde os, Bastian.
Kun du kan helbrede begge vore verdener, Bastian.
Du er mit sidste håb.
Vi må få alle i Fantásien til at hjælpe os.
Nu!
Kejserinden holdes fanget.
Og før vi kan bekæmpe kraften, der holder hende -
- må jeg give den et navn.
Hvem drager ud med mig?
- Du så kæmperne. De er alle vegne. - I kan ikke skjule jer.
Nye kæmper vil ødelægge jeres skibe.
Jeg er bange.
Hvis I giver op, er det ikke kun ude med Sølvstaden.
Det er ude med Fantásien! Ved I, hvad det betyder?
Alverdens børn får ikke flere eventyr at læse. Aldrig!
Er ingen modig nok til at følge mig ud mod kæmperne?
Atreju!
- Atreju! - Bastian! Velkommen tilbage!
Men hvordan...
I drømme så jeg lys over Sølvstaden, og det gav mig håb.
Jeg ventede ikke at finde dig.
- Så du kæmperne? - Hvor kommer de fra?
Der tales om en borg, formet som en hånd.
- Måske kommer de derfra. - Så der skal vi drage hen?
Der er brændende lyspile omkring den.
Vims, kender du en borg, der ligner en hånd?
Du mener Horok-Borgen, "Den Seende Hånd". Ja, ja.
- Hvordan kommer man dertil? - Der fører ingen veje. I må flyve.
Men et lille ønske kan bringe jer langt.
- Et ønske? - Ja, jeg har Auryn.
- Jeg må bruge den. - Ja, ikke sandt?
Jeg prøver engang.
Jeg har brug for noget...
...noget der kan flyve -
- og som kan skræmme dem, der bor på den borg.
Meget betænksomt.
Jeg ønsker den skrækkeligste drage i Fantásien!
Jeg ønsker den rød... ...nej, nej, grøn!
Jeg ønsker, den kan flyve som en Concorde og stinke -
- så man bliver syg! Og den skal puste ild!
Jeg vil kalde den Smærg.
Måske skulle du ønske et par ændringer.
Åh, nej!
Åh, jo!
Vi kan ikke slippe den løs på Fantásien! Kom med!
- Hvad gør du? - Jagter den.
Jagter...? Talte nogen om jagt?
Falkor! Hvor er jeg glad for at se dig!
- Og jeg er glad for at se dig.
- Hvad venter vi på? - Det klør altså bag mit øre.
Efter den, Falkor!
Falkor, se! Borgen, der ligner en hånd!
En meget væmmelig hånd.
Hold fast, Bastian.
Smærg blev zappet!
Vi må finde Atreju.
Jeg må hvile lidt ud.
Hej!
- Pas lidt på, venner. - Klippebider!
Klippebider!
Du vækker ham bare.
Hils på Junior.
Er det mums-mums klippe?
Lad mig prøve.
Åh, Junior -
- hvornår vil du lære -
- forskellen mellem en klippe -
- og en næse?
- Hvorfor græd Junior? - Han er sulten.
Sulten? Med alle de klipper, der er her?
Jeg forstår det heller ikke selv.
Men alt det gode er forsvundet ud af klipperne.
De er hule.
Hele bjerge er blevet tomme skaller.
Der er ingenting tilbage, vi kan leve af.
Det er en anden side af samme sag.
Du kæmper forgæves, Barnlige Kejserinde.
Snart vil dit fornemme lille slot -
- være lige så mørkt som mit.
Jeg slog ikke vinduet i stykker.
Du skal ikke lyve.
Du lovede at tage mig med ud at svømme!
- Der er kommet noget i vejen. - Jeg hader dig!
Er det, hvad mennesker husker?
Det er en minde, Bastian har mistet.
Undskyld mig...
Hvad kan jeg hjælpe med?
Kender De Bastian? Bastian Bux?
Kender vi mennesker egentlig hinanden?
Jeg er Bastians far, Barney.
Jeg fandt denne bog på min søns værelse.
- Deres adresse står indeni. - Virkelig?
Hvor?
Jeg forstår det ikke. Jeg så det selv i går aftes.
Jeg er ingeniør.
Det, jeg ser, det ser jeg, når jeg ser det.
Åh, det lyder spændende.
Min søn har været væk siden i aftes.
Krævende læsning for et ungt menneske.
Hvornår så De ham sidst?
Måske finder De forklaringen på Deres søns forsvinden i bogen.
Atreju, vi var nervøse.
Hvor blev du af?
Jeg overtalte nogle krigere til at hjælpe os.
Krigere?
Hvor er de?
Her.
Atreju, bliv virkelig.
Jeg er virkelig! Hvad mener du med det?
Glem det. Det var en vittighed.
Er "virkelig" en vits i din verden?
Ja!
- Hvad er der i posen? - Vores hær.
Åh, nej!
Kom her.
Nå, pyt. Den vokser du snart til.
Det gør du også.
Maskinen virker fint, hva'?
Og bedre, hvis du var derude og fik drengen til at ønske.
Der er så koldt derude.
Det er altså planen...
Det er farligt, men måske vil det gå.
Det skal gå!
Jeg er glad for, du kom tilbage til Fantásien.
Det er jeg også.
Men hvad hvis der sker dig noget?
Nogen må da savne dig i din verden.
- Ingen savner mig. - Men savner du ikke nogen?
Den eneste, jeg savner...
...er der ikke.
Hvem er det?
Min mor.
Se!
Elfenbenstårnet.
Nu er det et fængsel.
Vi ser måske aldrig Kejserinden igen.
Lige nu har vi ikke andet end minder.
Bastian...
I din verden -
- hvis "Den Uendelige Historie" svinder bort -
- så vil intet barn nogen sinde høre -
- om Junior.
Vil de aldrig ride på prærien med mig?
Og vil de aldrig se ned gennem skyerne med mig?
Hvis menneskene -
- glemmer alt om os -
- vil ingen udtænke morsomme ting -
- som Junior kan gøre.
Nej!
Det får ikke lov at ske!
Bastian... her!
Atreju! Hurtigt, hjælp mig!
Jeg brænder! Det gør ondt!
Jeg kan ikke få vejret.
Alt i orden?
Du reddede mit liv, Atreju.
Ja. Men du ville have gjort det samme for mig.
Naturligvis.
Hvad foregår der?
Strålerne! De har tilintetgjort strålerne!
Bring det i orden!
Kan du huske, hvad du skal sige?
Sig det højt.
Menneskebarnet Bastian Balthasar Bux -
- og Atreju, krigeren fra de store sletter...
Kalder I det højt i jeres verden?
Menneskebarnet Bastian Balthasar Bux -
- og Atreju, krigeren fra de store sletter -
- forlanger at træffe borgens hersker!
Det må vække ørenlyd hos nogen.
Gæt hos hvem.
Atreju? De laver stærke porte i Fantásien, ik'?
Snak bare videre.
- Atreju! - Snak bare videre!
Atreju!
Hejsa...
I spørger nok jer selv, hvorfor jeg er her.
Det er et godt spørgsmål.
Vi har haft meningsforskelle, men dem må vi kunne løse.
Det handler om at kommunikere, ikke?
Det gøres på mange måder.
Nogle gør det med et blik -
- andre med et smil, andre igen med et...
...et seglblad!
Det har jeg læst et sted. Jeg holder af at læse.
Det interesserer jer nok ikke.
I hader nok bøger.
Æg? Ja, æg skal nok være os til stor hjælp!
Wham-Boer, af sted!
- Nu har du chancen. Af sted! - Hvad med dem?
- Det er en god dag at dø. - Sig ikke det!
- Kom med pølserne. - Hvilke pølser?
Glem det. Vi ses derinde.
Jeg ville ønske, der var en anden vej ind.
Jeg ønsker et trin mere.
Og et mere... og et mere.
Og et mere.
Fint, meget fint.
Kæmper!
Jeg ønsker et mere!
Og et mere.
Atreju!
Prøv at svinge rundt.
Det nytter ikke.
Kæden...
Tag den!
Hiv!
Hiv nu!
- Vi behøver våben. - Jeg ønsker mig... en spraydåse.
Er det et våben i din verden?
- Ja, et våben mod mure. - De mure må være farlige.
Jeg tror ikke mine egne øjne.
Det gør jeg.
Kæmperne er tomme.
De er hule og tomme.
Ligesom klippebiderens sten -
- og siderne i "Den Uendelige Historie".
Jeg ved, hvad der truer Fantásien.
Har du fundet navnet?
Det er...
...tomheden.
Han ved besked om tomheden.
Han er stærkere, end vi troede.
Måske nytter det ikke at true ham med kæmper. Jeg må ændre taktik.
Hvordan tror du, tomheden ser ud?
Og hvordan kæmper den?
Det finder vi nok snart ud af.
Jeg ønsker, at dørene vil gå op!
Jeg er Xayide. Dette er mit slot.
- Og kæmperne? - De var mine.
Men du har besejret dem. Jeg erkender mit nederlag.
Har jeg besejret dig?
Vi!
At nogen så ung kan være så kløgtig.
Så det er dig, der gør alting tomt.
Jeg behersker alt, der er tomt.
Og derfor tilintetgør du eventyr og bøger?
Jeg søger at bringe orden i Fantásiens kaos.
Er det forkert?
Afgjort! Jeg kræver, at du befrier Kejserinden.
- Det kan jeg ikke. - Hvorfor ikke?
Jeg har isoleret hende for evigt.
Du kan vel hæve din forbandelse.
Nej, ikke herfra.
- Vi tager til Elfenbenstårnet. - Jeg forlader ikke mit slot!
- Jo, du gør. - Udelukket!
Måske føler hun, det er en god dag at dø.
Gør du?
Du giver mig intet valg, min herre.
Bastian?
Mens hr. Koreander ledte efter en bog om mod -
- greb Bastian "Den Uendelige Historie".
Hr. Koreander?
Hvis siderne i "Den Uendelige Historie" blegnede -
- ville ingen læse om Falkor eller Atreju eller Den Barnlige Kejserinde.
Kun Bastian kunne redde Fantásien -
- og alle verdens eventyr.
Det måtte han gøre for enhver pris.
Hej, fjols, kør nu!
Nej, så afgjort nej.
Jeg vil ikke bære på den kvinde.
Min Xobil er også helt fin, mine herrer.
Vil du køre med mig, min herre?
Gerne.
Så kom da.
Bastian?
- Velkommen, hr. Bastian. - Vims, forsvind.
Vi kan ikke lade ham alene med hende, Falkor.
TIL SALG
Der stod ikke "Til salg" i formiddags.
Dette er et meget udspekuleret nummer!
I formiddags var stedet fyldt med bøger, væg til væg.
Der ser ikke ud til at have været boghandel længe.
Er De sikker på, adressen er rigtig?
Jeg er ikke den type, der går og digter ting.
Jeg er ingeniør. Det, jeg ser, det ser jeg...
...når jeg...
Vi skal gøre vort bedste, hr. Bux.
Forstår du det ikke?
Atreju har været skinsyg på dig, siden du kom.
Hvorfor det? Han er en stor kriger.
Jo, men du er udvalgt til at bære Auryn.
Og Bastian, du vil erfare -
- at ikke alle mennesker er lige taknemmelige.
Jeg vil vise min taknemmelighed for det storsind, du har vist mig.
Hvad er det?
Det er et bælte, der gør sin bærer usynlig. Vil du prøve det?
- Åh, det er underligt! - Hvad er der?
Jeg kan ikke se mig selv. Jeg kan ikke engang se bæltet.
- Sæt nu jeg ikke kan få det af? - Så brug et ønske.
Jeg kan ikke lide det.
Jeg ønsker...
- Ønsker du at blive synlig igen? - Ja.
Det er smart.
Det kan vise sig nyttigt.
Bastian! Kom her!
Bliv ikke ude for længe. Du bliver forkølet.
Jeg kommer straks.
Hvad er der?
Jeg vil vise dig noget.
Se! Spor af Xobilen, fodspor efter Artax.
- Hvad mener du? - Vi bevæger os i ring.
Men landskabet forandrer sig konstant.
- Bastian? - Det giver ingen mening.
Jo, for en, der ikke vil se os nærme os Elfenbenstårnet.
Men Xayide siger, at vi snart er der.
Bastian, jeg venter!
Lige et øjeblik.
Hun er vores fange, Bastian. Hvorfor kommanderer hun dig?
Hvordan kan du tro på hende?
Vil hun befri Den Barnlige Kejserinde?
- Jeg stoler ikke på hende. - Jeg kan se, når folk lyver.
Og jeg kan se, når nogen laver numre.
Hun er under min kontrol. Bare rolig, Atreju.
Bastians hoved tømtes for hvert ønske.
Han huskede knap sin far, der var ved at blive gal -
- over sin søns forsvinden.
Er jeg med i bogen?
Atreju var også bekymret.
Rejsen til Elfenbenstårnet kom ingen vegne -
- og han prøvede atter at tale med Bastian.
Han blev endnu klogere på Xayides numre.
- Vis mig mønttricket igen. - Jeg har vist det tusind gange.
Det må være røgen her. Jeg kan ikke huske noget.
Hvorfor huske ting, når du kan ønske dem?
Hvad skulle jeg ønske?
Hvad med at jonglere? Ville det ikke være morsomt?
- Jeg kan ikke jonglere. - Hvis du ønsker det, kan du.
Jeg ønsker det.
Og mørket lettede, så hun kunne se vejen.
Og prinsessen vendte hjem til sin fars slot.
Og de levede lykkeligt til deres dages ende.
Vær ikke bange, Bastian.
Vi er alle en del af "Den Uendelige Historie".
Er vi? Også selv om vi dør?
Ja, Bastian... det er vi.
Det er godt at vide.
Efter hvad du fortæller -
- er tomheden trængt ind i Bastians hoved.
Det er Auryn, ikke?
Den virker anderledes på mennesker.
Mennesker har brug for minder.
Så det, jeg så...
...var et minde.
Hvis Bastian er så klog, hvorfor kan han så ikke se det?
Bastian mister sig selv med hvert nyt ønske.
Han må standses. Ellers er Fantásien fortabt.
Jeg tager Auryn fra ham. Med magt, om nødvendigt.
Han må ikke få lov at ønske én ting mere.
Jeg må gøre det i nat.
I morgen vil vi være Xayides fanger.
Nej, Atreju.
Gå ikke til ham i vrede. Gå og advar ham.
Han er din ven, ikke?
Du har ret.
Han er min ven.
Xayide!
Du har ret. Han er blevet min fjende.
Du må beskytte dig.
Du kan få kæmper til at passe på dig -
- hvis du ønsker det.
Stå vagt!
Tyveknægt!
- Jeg vil advare dig. - Løgnhals!
- Det siger du ikke til mig! - Men det er sandt.
Du misunder mig Auryn og vil tage den fra mig.
Nej!
Jeg hørte dig og Falkor, så spar dine udflugter.
Du er blevet gal, Bastian. Giv mig Auryn.
Hun ønsker, jeg har den.
Du forstår intet. Tag hjem og leg med dine bøfler -
- bondedreng!
Tag tilbage og spil helt i din egen verden!
Bastian, hver gang du benytter Auryn -
- mister du et af dine minder.
Xayide har en maskine, der samler dem sammen.
- Jeg ville have set den. - Jeg har set den... i Xobilens tag.
Nogle få ønsker mere, og tomheden har overmandet dig.
Giv mig nu Auryn, før det er for sent.
Tag den, hvis du kan.
Det har du selv været ude om!
Du har kun to ønsker tilbage.
Men, herre...
Atreju, jeg mente det ikke!
Falkor!
Atreju, undskyld.
Falkor!
Artax!
Bring mig til Atreju, Artax.
Kæmper!
Min søn på hesteryg?
Han kan ikke ride.
Hvem røbede det?
Det er Vims' skyld. Han er så optaget af maskinen.
lh, tusind tak! Godt at have nogen, man kan regne med.
Det er mig, der regner her.
Det er din skyld!
En...
To...
Tre...
Da han sank ned i vandet, vidste han -
- at straffen for Atrejus død var hans egen død.
Hop ikke på den, Bastian! Svøm! Kæmp!
Ja!
Ifølge maskinen har han to ønsker tilbage.
- Der må være fejl ved den. - Den virker perfekt.
Men det, du prøvede, virkede ikke. Han ønskede ikke.
Det vil han.
Tiden er inde.
Ja, til at vælge side.
Xayide og hendes kæmper kørte ned i Fantásiens underverden.
Her rejste de med mørkets hastighed -
- der var hurtigere end lysets hastighed.
De ville finde Bastian og udvirke hans sidste ønske.
Videre, Bastian! Ikke give op!
Glem ikke mig, Bastian.
I sin dybe og drømmeløse søvn -
- kunne Bastian ikke høre Kejserindens bøn.
Vent, hr. Bastian!
Jeg gør dig ikke noget.
Jeg vil hjælpe dig.
Du giver nok ikke op.
Og jeg skal tro på dig?
Ja, hr. Bastian... det er du nødt til.
Jeg så...
...et af dine minder.
Og... det fik mig til at føle noget.
Jeg opdagede...
...at vi alle er en del af en uendelig historie.
Bastian, prøv at huske det.
Hvis du ikke standser Xayide -
- vil historien høre op.
Derfor er jeg her.
Sig mig, hvor Falkor er.
I Sølvstaden.
Men du vil ikke bryde dig om synet.
Hvordan kommer jeg dertil?
Bag de klipper -
- finder du en sti gennem bjergene.
På den anden side.
Behold solen i ryggen.
Følg din skygge en halv dag.
Vend dig ikke om. Tomheden er i hælene på dig.
Kom med mig.
Jeg har spionens rolle i dette eventyr, hr. Bastian.
Og spionen, der skjuler sig i ro og mag -
- får lov at spionere en anden dag.
Hurtigt, hr. Bastian! Behold solen i ryggen!
Atter alene vandrede Bastian af sted for at finde Falkor.
Da han kravlede op på en dynge metalskrot -
- kunne han knap genkende den fordums stolte Sølvstad.
Falkor?
Jeg troede aldrig, vi skulle se dig igen.
Hvor har du været?
Jeg har to ønsker tilbage.
Hvis du bruger de ønsker -
- vil du have mistet dine dyrebareste minder.
Min mor... og min far.
Min mor... hun ville have ønsket det sådan.
Jeg ønsker intet højere, end at du lever, Atreju.
Undskyld det alt sammen.
Kan du tilgive mig?
Venner?
Venner.
Bastian ønskede noget, ikke?
Han skænkede dig et meget kostbart minde.
Din mor ville have været stolt.
Hvem?
Falkor, hvorfor gav du ham lov?
Du er overmandet og overvundet, Bastian.
Og du har kun ét ønske tilbage.
Så brug resten af din hjerne og ønsk at drage hjem.
Dér hører du til.
- Hvis jeg bruger mit sidste ønske... ...bliver Fantásien glemt!
Og Den Barnlige Kejserinde er for evigt væk.
Drag hjem -
- og overlad Fantásien til mig!
Jeg vil ikke forråde Den Barnlige Kejserinde.
Udmærket...
Men hvad siger din far til aldrig at se dig igen?
Min far...
Ønsk nu! Ønsk at drage hjem!
Ja, Xayide... Her er mit sidste ønske.
Jeg ønsker...
...at du får et hjerte.
Du fandt det eneste ønske -
- der var stærkt nok til at redde os, Bastian.
Tomheden kan ikke tilintetgøres.
Den skal fyldes op med kærlighed.
Og Auryn?
Den er kun et spejlbillede af dit indre.
Mod kommer fra hjertet. Ikke fra symboler.
Hvis du fandt mod, kan du drage hjem -
- og helbrede begge vore verdener.
Jeg kan ikke drage hjem.
- Er det vejen hjem? - Ja, Bastian, den eneste vej.
Du fandt modet.
Bastian, du har... du har fundet mod.
Min far! Det er hans stemme.
Ønsk nu af hjertet.
Jeg ønsker at vende hjem -
- og fortælle min far -
- at jeg elsker ham.
Held og lykke, Bastian.
Held og lykke!
Du kan godt, Bastian.
Bastian!
- Jeg var nervøs. - Undskyld.
Du er hjemme!
- Du hjalp mig, ikke? - Hørte du mig?
Selvfølgelig hørte jeg dig.
Bastian... jeg elsker dig.
Jeg elsker dig meget, meget højt.
Jeg elsker også dig, far.
Oversat af: Ib Lindberg
Undertekst: Dansk Video
Tilrettelæggelse: SDI Media Group
[DANISH]